(untitled) (Prilozi za književnost, jezik, istoriju i folklor, 2024)
У раду се говори о апокрифном Слову о Исааку у српском преводу и првом препису Палеје са тумачењем. Српски превод настао је у Хиландару са руског предлошка током 1633. године, или можда претходне године и начинио га је непознати хиландарски монах. Први препис овог превода исписао је хиландарски духовник Дамаскин наведене године користећи за предложак рукопис превода који је настајао током исте године. Рукопис српског превода налази се у Цетињском манастиру са бројем 84, а Дамаскинов препис у Хиландару са бројем 188. Поређењем превода и руског предлошка Дамаскин је увиђао пропусте у преводу и исправљао је недостатке у свом препису. Иако се у Хиландару налазио руски препис Палеје са тумачењем дарован из града Ковеља, она по свему судећи није послужила српском преводиоцу као подлога за превод, већ неки други непознати руски препис. У додатку се прилаже приређен текст Слова о Исааку према Дамаскиновом препису.